Tu ești tot ce am nevoie, dar eu nu îți sunt suficient?
- Așa este? - Nu e deloc așa.
Sang-hyuk!
*** BALADĂ DE IARNĂ *** Episodul 12
Traducerea si adaptarea ~~ Claudia75 ~~
Am venit după tine imediat. Cum ai ajus atât de repede aici?
Ai condus cu viteză, nu-i așa?
Ți-am spus să nu faci asta.
Îmi pare rău.
Îți pare rău că ai plecat așa?
Cel care sfârșește prin a face pe nebunul e perdantul.
Îmi pare rău.
Ce ți-a luat atât de mult să ajungi?
Nu vrei să mai mergem să bem ceva?
A fost o zi plină de evenimente. Te simți bine?
Îmi doresc să n-o fi cunoscut-o niciodată.
Îmi doresc să șterg toate amintirile cu Yujin.
N-ar fi minunat dacă am avea memorie selectivă?
Există o cale. Vrei să știi care e?
Numărul unu, îneacă-ți amarul în câteva păhărele.
Numărul doi, cunoaște altă femeie.
Numărul trei, terapie.
Unul și doi n-or să meargă în cazul tău, așa că ce spui de numărul trei, terapia?
Termină cu glumele.
Poate eziți să consulți un psihiatru,
dar am auzit că pot prescrie tratamente.
De ex., dacă o femeie sau un copil ar vedea pe cineva murind,
imaginează-ți cât de traumatic ar fi pentru ei.
Cu ajutorul unui tratament special,
amintirile neplăcute sunt înlocuite cu amintiri noi, plăcute.
Cred că e un soi de tratament bazat pe hipnoză.
Să ștergi o amintire și să pui alta în loc. Foarte convenabil.
Ar trebui să încerci.
Dacă despărțirea e atât de dureroasă,
te-ar putea ajuta.
Poate îți poți șterge amintirile cu Yujin și înlocui cu cele cu Chelin.
De ce nu mi-ai spus că ești fiul lui Kang Mi-hee?
- De ce ți-aș fi spus? - Mă întrebi de ce?
Chiar mă gândeam că ești un geniu de știi să cânți atât de bine la pian.
Cred că mama ta te-a învățat.
Îi înșeli pe cei în vârstă...!
De ce te-aș minți? N-am cântat în viața mea la pian.
Vinde altcuiva gogoșile astea. N-ai mai cântat niciodată?
Vorbesc serios.
Păi, poate nu-ți poți aminti că ai cântat.
Nu-mi pot aminti...
Nu-mi pot aminti trecutul.
La costum?
- Care-i ocazia? - Plec undeva.
Asistentul dnei. Kang Mi-hee mi-a telefonat
și mi-a spus că ne va acorda interviul săptămâna viitoare.
Perfect.
În tinerețe era idealul meu de femeie.
Acum am, în sfârșit, șansa s-o intervievez.
- Oh, ce păcat. - Ce anume?
Nu poate veni la studio așa că mă voi duce eu să-i iau interviul.
Serios?
- Dle. Kim. - Da?
Yujin!
- Ce faceți? - Foarte bine.
Felicitări, am auzit că ați stabilit data nunții.
Da.
E minunat. Nu-l mai chinui atât.
Ultima dată, a depus cerere de concediu, dar apoi a spus că demisionează...
Stai puțin. Îmi pare rău.
- Poți scrie jurnalul pentru mâine? - Sigur.
- Ne vedem mai târziu. - Scuze.
De ce nu mi-ai telefonat?
Ce a vrut să spună prin 'concediu'?
Se referă la perioada cât am fost bolnav.
Nu-ți face griji.
- Bine. - Mergem?
Mergem mai întâi la mormântul tatălui tău?
Bine.
O să-i spun că ne căsătorim.
Ar fi un cadou de aniversare minunat.
Ai dreptate.
Trebuie să-i spui tatei că mă vei trata ca pe o regină, da?
Așa voi face.
O să te înfurii din cauza faptului
că încă îmi amintesc ziua ta de naștere.
Dar ce pot face...
Nu pot uita nici măcar cea mai măruntă amintire cu tine.
Și nu pot să te iert.
Cred că a fost cineva aici.
Pare proaspăt. Poate mama ta a fost aici.
- Nu, nu mi-a spus nimic. - Poate un prieten a trecut pe-aici.
E ciudat.
Nimeni nu i-a vizitat mormântul cu ocazia aniversării lui.
Tată. Sunt eu, Sang-hyuk.
Peste o lună, mă voi însura cu Yujin.
Tată.
Mă voi strădui s-o fac pe Yujin fericită.
Te rog, binecuvântează-ne uniunea.
- Părinții tăi sunt bine? - Foarte bine.
- Sunteți cam palidă. - Cred că din cauza vremii.
O să fiu bine.
- Mamă. - Da?
Cineva a pus flori la mormântul tatei.
- Ai fost? - Nu, doream să merg cu tine.
Ce gest atent din partea acelei persoane.
Cred că tatăl tău e tare fericit
că cineva și-a amintit de ziua lui de naștere.
- De ce nu m-ați luat cu voi? - Mai poți să sări câte una.
În plus, e frig. N-am vrut să răcești.
- Am avut o discuție intimă cu el. - Da?
- Ți-a spus să fii bun cu Yujin? - Da. L-am auzit foarte clar.
Iar tata a fost de acord să fac asta.
Ce este?
Yujin n-ar fi acceptat niciodată.
Folosiți-i pentru nuntă.
- Ce crezi că faci? - Lasă-mă să fac asta.
Nu vă simțiți îndatorată, doar acceptați-i.
Sunt banii mei. Folosiți-i pentru nunta noastră.
Doar așa voi fi liniștit.
Vă rog...
Bine. Ești atât de atent, Sang-hyuk.
O să-i accept.
Ești supărată pe mine.
Yujin, chiar te-ai supărat?
- Nu, doar că... - Termină propoziția.
De regulă, ești atât de drăguț și atent,
dar, uneori, te comporți ca un străin.
Iei decizii și le aplici fără să discuți.
Nu sunt obișnuită cu latura asta a ta.
Nu știu cum să reacționez.
Vrei să-ți spun?
Fii de acord cu mine.
Ai încredere în mine, nu-i așa?
Sunt atât de fericit astăzi.
Vrei să ne plimbăm cu mașina?
Scoate harta. Hai să vizităm un nou loc astăzi.
Oh, asta...
Am fost la concertul ei. E pianistă.
Numele ei e Kang Mi-hee.
Deci e pianistă.
O cunoști?
E mama dlui. Lee.
Sang-hyuk...
Ce vrei să spui?
Kang Mi-hee e mama lui Lee Min-hyung?
Da...
Ești sigură?
Am întâlnit-o o dată.
Un tânăr, pe nume Kang Joon-sang, a venit să mă vadă acum zece ani.
M-am gândit că, poate, e fiul dvs.
Sang-hyuk...
Uitasem.
Trebuie să iau ceva de la un prieten.
Îți convine să ne întoarcem mai târziu?
Mă întorc repede. Așteaptă-mă acasă.
Cum vrei tu.
Sună-mă dacă întârzii.
Sigur.
Chelin?
Da, ce dorești?
Ascultă-mă cu atenție și răspunde-mi.
Chiar l-ai cunoscut pe Lee Min-hyung în Franța?
Da. De ce ești curios așa dintr-odată?
Și și-a petrecut copilăria în State?
Ce vrei să știi, mai exact?
Ești sigură că n-are nicio legătură cu Kang Joon-sang?
Acum și tu?
Cum adică 'si eu'?
Min-hyung m-a întrebat acum câteva zile despre Joon-sang, iar acum tu?
Despre ce e vorba? S-a întâmplat ceva?
Lee Min-hyung a întrebat despre Joon-sang?
Trebuie să închid.
Despre ce e vorba? Ce a spus Sang-hyuk?
Ies în oraș.
Bună ziua. Dl. Lee nu a venit azi la birou.
- A plecat în stațiunea de ski? - Va pleca poimâine.
- Știți unde este? - Mă tem că nu.
Te numești elevul meu?
Îmi dedic viața vouă
și nu primesc nici măcar o invitație la nuntă?
Vrei să scapi așa ușor de mine?
Nu e vorba de asta.
Tocmai am fixat data.
- O să veniți, nu-i așa? - Bineînțeles.
Așa se vorbește.
Îl pot vedea, nu-i așa?
Știi că la dosare au acces doar titularul și familia lui.
Știu. Apreciez gestul.
Numele?
Kang Joon-sang.
Kang Joon-sang?
Iată-l.
Ai fost rapid.
Cineva a fost astăzi aici și a cerut același dosar.
Cine?
Un tânăr, dar nefiind rudă cu titularul, nu a avut acces la dosar.
A implorat să-i dăm adresa, așa că i-am dat-o.
Mamă.
Min-hyung...
Joon-sang! Joon-sang!
Yujin.
Sang-hyuk.
Unde e Yujin?
A sunat și a spus că e la lac.
Ce s-a întâmplat?
Memoria mea...
Îmi amintesc totul...
Când închid ochii, pot vedea fiecare moment pe care l-am trăit.
Ești departe,
Undeva unde nu pot ajunge,
Nu ți-am spus că te iubesc, nici că te voi aștepta
Privește, e frumos aici!
Dar tu nu vezi decât triste amintiri.
Chiar nu mi-am imaginat că te voi revedea
Încă te iubesc, acum pot să-ți mărturisesc
Vreau să te iubesc pentru totdeauna
Dacă nu e prea târziu, mi-aș dori să rămâi veșnic cu mine.
Sinceră să fiu, e neașteptat să te văd.
Nu mi-am imaginat niciodată că te voi întâlni aici.
Ai venit aici să-ți limpezești gândurile?
Min-hyung...
S-a întâmplat ceva?
Yujin...
Par...Par altul, nu-i așa?
E, realmente, straniu.
S-a întâmplat ceva?
Min-hyung.
Yujin, dacă...
Dacă...eu aș fi...
Yujin!
Sang-hyuk.
Cum m-ai găsit?
Mama ta mi-a spus unde ești.
Deci ne reîntâlnim, dle. Lee.
Coincidența a făcut să ne revedem.
E târziu, hai să ne întoarcem.
Te rog să ne scuzi.
Min-hyung...
Mamă, ce cauți aici?
Asta e casa lui Kang Joon-sang.
Ai spus că nu-l cunoști.
Ai spus că nu-l cunoști! Mamă!
Ce-i asta?
Ce caută ăsta aici?
Ce caută tabloul tău în casa lui Kang Joon-sang?
A cui e casa asta? Răspunde-mi.
Cine e Kang Joon-sang?
Cine sunt eu?
Cine e Lee Min-hyung?
Îmi pare rău.
Îmi pare nespus de rău.
Eu sunt...
...Kang Joon-sang?
Cu adevărat, eu sunt Kang Joon-sang?
Joon-sang!
Sang-hyuk, încetinește.
E periculos. Încetinește.
Când te-ai apucat de fumat?
Nu știu ce gândești,
dar l-am întâlnit întâmplător.
Știu.
Nu înțelegi altceva, nu-i așa?
Ce-ți place la Lee Min-hyung?
Doar seamănă cu Joon-sang.
Nu se poate să-l placi
doar pentru simplul fapt că seamănă cu el.
Sang-hyuk.
Ce simți pentru Lee Min-hyung?
Nu poți să răspunzi?
Îmi pare rău.
Atunci, dacă...
dacă Joon-sang ar trăi, ce-ai face?
Ce vrei să spui?
Sunt doar curios, asta-i tot.
Dacă Joon-sang ar trăi,
ai mai rămâne cu mine?
Sang-hyuk.
N-are sens să vorbești așa.
Joon-sang a murit.
Da, a murit.
Joon-sang e mort.
La început te-au crezut mort, dar ai fost în comă două luni.
Când ți-ai revenit din comă, îți pierdusei complet memoria.
La cererea mamei tale, ți-am șters amintirile...
și ți-am oferit o nouă identitate,
în persoana lui Lee Min-hyung.
Tratamentele acordate sub hipnoză se aplică, de regulă, pentru recuperarea memoriei,
dar cazul tău era special.
Bărbatul acesta plecase în tărâmul umbrelor.
Acolo, nimeni nu vorbea cu el.
De aceea se simțea foarte singur.
Nu știm unde este.
- Și nu știți când se întoarce? - Nu.
- Când se întoarce, îmi dați un telefon? - Sigur.
- Vă rog să mă sunați. - Înțeleg.
Sang-hyuk. Ce cauți aici?
Ce se petrece?
Ce anume?
M-ai întrebat ieri despre Min-hyung.
Despre ce e vorba?
- E...nimic. - Nimic.
Te găsesc la biroul lui Min-hyung, și vrei să cred că nu se întâmplă nimic?
Spune-mi adevărul.
Sunt doar iritat că Yujin încă se vede cu el.
Și l-am jignit.
L-ai jignit?
Am fost cu Yujin la Choonchun
și am dat peste Ming-hyung.
A fost o întâlnire întâmplătoare
dar m-a luat valul și am tras-o cu forța de lângă el.
Lucrul ăsta nu-mi dă pace și doream să-mi cer scuze.
Ești mulțumită acum?
Ăsta-i adevărul?
Desigur.
Nu le spune celorlalți, e jenant.
- E ciudat. Nu-l pot localiza. - Pe cine? Pe Sang-hyuk?
Știe că trebuie să ne alegem rochia de mireasă, respectiv fracul.
O să-ți telefoneze. Vrei puțină cafea?
- Unde pleci? - Să aduc cafea.
Trebuie să notezi măsurile.
În regulă, dșoară. Viitoare Mireasă, hai să vă luăm măsurile.
Depărtează brațele.
Am auzit că te-ai întâlnit cu Min-hyung în Choonchun.
- De unde știi? - Stai nemișcată.
- A fost o coincidență. - Știu.
Mă întreb ce căuta Min-hyung în Choonchun.
M-am întâlnit cu Sang-hyuk la sediul firmei "Marcian".
La "Marcian"?
Înseamnă că Sang-hyuk e încă susceptibil în ce-l privește pe Min-hyung.
Ar trebui să fii mai atentă.
Ești fată bună, dar ești ezitantă.
Uneori nu iei în calcul sentimentele altora.
- Vrei să probezi câteva rochii? - Nu.
Bine.
Adu niște cafea.
Yujin! Pleci acasă?
- Da, de ce? - Hai să mergem împreună.
- Ți-ai încheiat tura? - O să-i spun că mi-e rău.
- Hai să-ți prepar o cină gustoasă. - Tu?
- Hai, așteaptă-mă afară. - Bine.
- Grăbește-te. - Imediat.
Da?
Dl. Lee este?
Înțeleg.
Pe cine avem aici?
Unde-ai dispărut?
A trebuit să găsesc pe cineva.
Pe cine?
Dle. Lee Min-hyung, e bine că vrei să găsești pe cineva,
dar te rog să te regăsești pe tine însuți.
Dacă te-ai vedea!
Asta e o urgență. Semnează.
Trebuie să începem să lucrăm la proiect.
DIRECTORULUI LEE MIN-HYUNG
De ce nu semnezi?
Dle. Lee Min-hyung.
Am ceva să-ți spun, de aceea te-am urmărit.
Dle. Lee.
Kang Joon-sang.
Deci ești tu.
Până la fund.
E bun.
Delicios!
N-o lăsa să te supere.
Mă refer la ce-a spus Chelin.
Sang-hyuk are încredere în tine.
- Sang-hyuk... - Da?
Sang-hyuk m-a întrebat ce îmi place la Lee Min-hyung.
Serios? Și ce i-ai răspuns?
N-am putut să-i dau un răspuns.
Nu pot descrie în cuvinte ce simt pentru el.
Yujin...
De câte ori îl priveam pe Joon-sang, inima îmi bătea mai repede.
De parcă tot sufletul meu încerca să ajungă la el.
Și m-am gândit că la mijloc trebuie să fie dragostea și soarta.
Când Joon-sang a murit, nu m-am gândit că voi mai simți vreodată la fel.
Dar după ce l-am cunoscut pe Lee Min-hyung,
la un moment dat mi-am simțit iar inima agitată.
Nu pentru că arată exact ca el.
În afară de ce-mi spune rațiunea,
inima mea vibra pentru Joon-sang, iar Min-hyung mă face să simt același lucru.
Nu știu cum e posibil.
Min-hyung și Joon-sang sunt persoane diferite,
dar inima mea îi simte ca fiind una și aceeași.
Poate părea ciudat, dar așa simte inima mea.
Știam că ai aflat.
Când am auzit la liceu că cineva a cerut să verifice dosarul, am știut că ai fost tu.
Cum de te-ai întors în viață?
Cum de-ai uitat cine ești?
Ai rămas amnezic în urma accidentului?
Înțeleg.
Deci asta a fost.
Ce vrei de la mine?
Sigur ai un motiv pentru care ai venit aici.
Dle. Lee Min-hyung.
Pentru mine, faptul că ești Joon-sang nu schimbă nimic.
Chiar dacă ești Joon-sang, nu o poți avea pe Yujin.
Să nu te apropii de ea.
Să n-o faci să sufere.
De ce să sufere?
Tu ai spus că sunt Kang Joon-sang.
Nu după Kang Joon-sang tânjește Yujin?
Nu ai dreptul!
Nici drept ca Joon-sang, nici ca Lee Min-hyung.
Yujin...
Poate naiva aia te-a plăcut, dar tu doar ai folosit-o.
Chiar tu ai spus că te folosești de ea ca să ajungi la mine.
Pentru că mă urăști.
Nu-mi amintesc.
A spus Kang Joon-sang asta?
Nu-mi pot aminti.
Nu...
Nu pot.
Am...
Am folosit-o pe Yujin?
Las-o în pace.
Te rog, n-o mai face să sufere.
Oare ultimii zece ani cât a suferit n-au fost de ajuns?
Te implor.
Te rog...
Las-o pe Yujin în pace.
Sang-hyuk.
Ce faci acolo?
Lee Min-hyung
Kang Joon-sang...
Sunt toți acolo? Dar Yujin și Sang-hyuk?
Or să întârzie? Atunci putem începe primii.
Ne vedem imediat.
Min-hyung!
Unde-ai fost? Mi-am făcut griji pentru tine.
Și mi-a fost așa dor de tine.
- Am venit să te întreb ceva. - Nu ai luat încă cina, nu-i așa?
Hai să servim o cină grozavă.
Stai puțin!
Trebuia să mă întâlnesc cu prietenii mei, dar voi contramanda.
Alo! Yong-kuk?
A intervenit ceva și nu mai pot veni.
Scuză-mă față de Sang-hyuk și Yujin.
Alo, Lee Min-hyung la telefon.
Poate veni, iar eu o voi însoți.
Vine încoace?
- Ăștia doi se văd din nou? - Nu cred.
Atunci ce se întâmplă?
Nu trebuie să mergem neapărat.
Hai să petrecem un timp doar noi doi.
În plus, se vor simți nelalocul lor.
Parcă voiai să mă întrebi ceva.
Nu.
De fapt, oricare din voi îmi poate răspunde la întrebări.
Ce vrei să știi? Min-hyung!
Ne-am reunit aici pentru a sărbători
...uniunea lui Yujin și Sang-hyuk.
Vă rog să vă bucurați.
E plăcut să vezi reunindu-se colegi de liceu.
Ați fost toți în clubul de radioamatori?
Da.
Chelin, Jin-suk, Yong-kuk...
Și invitații de onoare de astăzi, Yujin și Sang-hyuk.
Am auzit că a mai fost un elev.
Cum îl chema oare...
Știu, îl chema Kang Joon-sang. Am dreptate?
Făcea parte din grup?
Să înțeleg că nu era atât de apropiat?
Sang-hyuk, ai sosit.
Nu e și Yujin cu tine?
Văd că ne întâlnim frecvent.
Acel Kang Joon-sang...
Sunt curios să știu cum se purta cu Sang-hyuk.
- Încetează odată. - E o poveste veche.
Cred că s-ar putea să se fi și bătut amândoi.
Așa a fost, Yong-kuk?
Dle. Lee Min-hyung, n-ar trebui să arăți un minim respect pentru cei morți?
Morți...
Ești sigur că e mort?
Ce?
Mi se pare ciudat.
Nimeni n-a fost la înmormântarea lui.
Cine poate afirma cu siguranță că e mort?
Ajunge, Lee Min-hyung.
Nu i-a trecut nimănui prin cap că ar putea fi în viață?
Sunt o mulțime de posibilități.
E posibil să fi suferit de amnezie sau să-și fi schimbat numele.
De exemplu, să-și fi luat numele de Lee Min-hyung.
Nimănui nu i-a trecut prin cap că aș putea fi Kang Joon-sang?
Tu ești Joon-sang?
Toți ați face infarct dacă s-ar întoarce viu.
Nu vă faceți griji, nu e posibil așa ceva.
Îmi pare rău să spun că sunt Lee Min-hyung.
- Vă rog să mă scuzați. - Min-hyung!
Min-hyung!
Pentru numele de Lee Min-hyung.
Ești sigur că nu e vreo rudă de-a lui Joon-sang?
Să sufere de amnezie...
Kang Joon-sang?
Vreau să vorbesc cu tine.
Dă-mi drumul mai întâi.
De ce faci asta?
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să intru, prietenii mei mă așteaptă.
Ce te-a apucat? Tu nu ești așa, Min-hyung.
Cum este să fii eu?
Cum ar trebui să fiu eu?
Min-hyung...
Cine sunt eu?
Spune-mi.
Cine sunt eu?
Yujin.
Eu...
...eu sunt Joon-sang.